Helena Portin 9.7.1939–5.5.2024
![](/site/assets/files/677806/article_image_77832.1024x0.jpg)
Lastenlääkäri, kehitysvammalääkäri Helena Portin kuoli Nokialla 5. toukokuuta pitkään sairastettuaan. Helena syntyi 9. heinäkuuta 1939 Tampereella Erik ja Irja Portinin esikoislapsena. Seuraavana vuonna perheeseen syntyi vielä pikkuveli Petter.
Lapsuusvuosia varjosti sota. Helenan varhaisiin lapsuusmuistoihin kuului muun muassa Pietarsaaren pommitus talvella 1944. Tykistön kapteenina toiminut isä haavoittui vakavasti talvisodassa ja menehtyi sairaskohtaukseen keväällä 1944, vain 33-vuotiaana.
Leskeksi jäänyt Irja-äiti muutti kahden pienen lapsensa kanssa takaisin kotiseudulleen Nokialle. Helena itse luonnehti lapsuuttaan ja jälleenrakennusvuosia näin: ”Kaikilla oli niukkaa ja piti elää säästäväisesti, mutta ei meillä puutetta ollut. Ei silloin vaadittu mitään hienouksia.”
Kouluvuosien jälkeen Helena opiskeli lääkäriksi Turun yliopistossa. Hän erikoistui lastenlääkäriksi Oulussa vuonna 1972 ja työskenteli sittemmin osastonlääkärin tehtävissä Keski-Suomen keskussairaalassa.
Merkittävimmän osan työuraansa Helena teki Suojarinteen kehitysvammalaitoksessa, jossa hän toimi ensin ylilääkärinä vuosina 1972–1975 ja johtavana ylilääkärinä vuosina 1983–2002. Hän oli ensimmäisiä kehitysvammalääketieteen erityispätevyyden suorittaneita lääkäreitä Suomessa. Helenalla oli myös kehitysvamma-alaan liittyviä luottamustehtäviä, muun muassa Kehitysvammalääkärit ry:n hallituksessa.
Työtoveriensa mukaan Helena oli johtajana helposti lähestyttävä, tasapuolinen ja niin kollegoiden, potilaiden kuin omaisten arvostama.
Työt veivät Oulun ja Suolahden kautta Jyväskylään, josta tuli Helenan kotikaupunki kaikkiaan 30 vuoden ajaksi. Eläkkeelle jäätyään hän palasi lapsuusmaisemiinsa Nokialle, jossa isoisän aikanaan rakennuttaman talon naapuriin kohosi Helenan uusi koti.
Eläkevuosinaan Helena nautti puutarhanhoidosta sekä mökkeilystä ja matkustamisesta miesystävänsä Martin kanssa. Kohtalon oikusta Martti menehtyi vajaat kaksi kuukautta ennen Helenaa.
Helenaa kaipaamaan jäivät neljä lasta ja neljä lastenlasta, sukulaiset ja ystävät.